Ei! Laisse-moi, cochon!
Pitäkää hänet aloillaan.
Te tyhmä mies! Miksi luulette että tapoin sen miehen?
Rauhoittukaa niin kerron, neiti.
En ikinä nähnyt Georgessa murhaajaa, mutta teissä näin.
Sitten murha-ase.
- Onko siitä mitään sanottavaa? - Ei.
Ei, koska heti seuraavana päivänä rupattelumme jälkeen-
- matkustitte maaseudulle ja pudotitte pistoolin lampeen.
Teitä seurannut mieheni kastui pahasti nostaessaan sen ylös.
Viritin ansan ja te astuitte siihen, neiti.
- Voisinpa lähettää teidät helvettiin! - Uskon sen.
Epämiellyttävä, vastenmielinen, karkea veikkonen.
Mitä nyt, kultaseni?
En pidä siitä Bucketista. Kuulusteli sinua kuin rikollista.
- Hänen on tehtävä työnsä. - En pidä hänen tyylistään.
Tungettelee toisten kodeissa.
Tekee kaikesta esityksen kuin lavalle päässyt taikuri.
Se on nyt ohi. Asiasta ei koitunut mitään harmia.
Suhtaudut asiaan hienosti, rakkaani.
Mistä asiasta halusit puhua Tulkinghornin kanssa sinä iltana?
En muista.
Se tuntui silloin varmasti tärkeältä, mutta en kykene muistamaan.
Tulkinghorn poloinen.
Millainen päätös elämälle tulla ammutuksi kotiapulaisen toimesta.
Sitä ei kärsi edes ajatella.
Se siitä, vanha ystäväni. Olette nyt vapaa mies, George.
Tuolta tulevat ystävänne.
Voi, George!
Hei, äiti. Pysy rauhallisena.
Onko kaikki mallillaan?
Olen vapaa mies, mitä hyötyä siitä minulle onkaan.
Minulla ei ole pennin latia eikä yösijaa.
Mutta me keksimme jotain yhdessä kuten aina, Phil.
Ei sinun tarvitse.
Ei sinun tarvitse, koska tulet kanssani kotiin Chesney Woldiin.
Sanoin sir Leicesterille, miten etevä olet hevosten kanssa.
"Hän voi katsoa minun hevosteni perään", hän sanoi.
Minäkin sain luvan tulla mukaan.
Sittenhän asia on selvä. Haluatte varmaan kiittää minua.
Mistä hyvästä?
Kaikki tämä tapahtui pidätyksenne seurauksena.
Näitte taas äitinne ettekä enää huku velkoihin ja kurjuuteen.
Ei, George! Päästä irti nyt heti.
- Suokaa anteeksi, herra Bucket. - Ei muistella pahalla.
Tule, George, ennen kuin joudut uudelleen pulaan.
Roskaa. Roskaa. Roskaa.
Mitä sinä siinä myhäilet?
Pitäisi nylkeä ja paistaa sinut!
Mitä se oli?
Ravistele minua, Judy.
Liike on kiinni, emme halua teitä asiakkaaksi! Häipykää!
- Viimeinen varoitus. - Minä tässä vain, herra Smallweed.
Ettekö kuullut? Painukaa ulos ennen kuin saatte kyytiä.
Ei kovin ystävällisesti sanottu.
Olen ajatellut antamaanne neuvoa siitä, mitä minulle nyt tapahtuu.
Luuletko, että välitän kohtalostanne?
En ole mikään hyväntekijä vaan liikemies!
Ymmärrän sen. Tulinkin liikeasiat mielessä.
Laitetaanko tienestit puoliksi?
- Anteeksi että kesti. Huolestuitko? - En, mutta kaipasin sinua, Esther.
- Missä Ada on? - Hän on vielä Lontoossa.
- Missä hän majoittuu? - Istu alas.
Hän majoittuu Richardin luona. He ovat naimisissa.
He ovat olleet aviossa viikkokausia. Sain kuulla asiasta vasta nyt.
He ovat siis naimisissa.
Osasin odottaa sitä, mutta en aivan näin pian.
Eikö sinulla ole muuta sanottavaa? Etkö ole heille vihainen?
En. Jos he ovat onnellisia, minä olen onnellinen.
Toki kaipaan Adaa kuten kaipasin Rickiäkin.
He asuvat siellä kurjassa ja ahtaassa paikassa-
- ja Richard näyttää sairaalta ja kuihtuneelta.
Heille tärkeintä on olla yhdessä.
- Mekin olemme yhdessä. - Niin.
Huonekuntamme pienenee nopeasti.
Asiat ovat edenneet toisin kuin kuvittelin.
Totta. Asiat eivät kai ikinä etene niin kuin kuvittelemme.
Toivottavasti et ajattele, että lopputulos on liian huono?
En tietenkään.
Oletteko kotona, Carstone?
Näytätte olevan varattu.
- Mitä asiaa, herra Woodcourt? - Halusin viedä Carstonen kävelylle.
- Kuten näette... - Herra Carstone on nyt varattu.
- Ehkä toisena hetkenä. - Aivan. Hyvä on.
Hän näytti kurjalta mutta halusi jäädä paikalleen.
- Herra Skimpole oli siis siellä? - Kyllä, tehden oloaan kotoisaksi.
- En pidä siitä miehestä. - En ole ikinä pitänyt hänestä.
Mutta herra Jarndyce on aina sympatiseerannut häntä.
Hän tulee tänne tänä iltana.
Muistathan Jon, kadunlakaisijapojan?
Hän kertoi miten hoidit hänen kuumettaan Bleak Housessa.
- Kyllä, mutta hän lähti pois. - Ei. Hänet vietiin.
Bucket kertoi, että Skimpole antoi pojan pois rahasta-
- koska hän pelkäsi saavansa tartunnan.
Tulkinghorn halusi pojasta eroon, ja Skimpole auttoi mielellään.
Välittämättä pojan hengestä.
Taidan puhua tästä herra Skimpolen kanssa.
- Ulos! Liike on kiinni. - Hei, herra Smallweed.
Kenge & Carboy.
Herra Guppy, naistenmies.
- Tiedän mitä te haluatte. - Niinkö?
- Nämä. - Kyllä, herra Smallweed.
Itse asiassa asiakkaani on edelleen kiinnostunut kirjeistä.
- Hän kertoi niin vasta eilen... - Hän ei saa niitä!
Hyvin lyhytnäköistä teiltä, jos saan sanoa.
- Asiakkaani on huomattavan varakas. - Kuten minunkin!
Se sai teidät hämilleen. Ketä mahdan tarkoittaa?
Käytä aivonystyröitänne, herra Naistenmies.
Viis vaimosta, myyn aviomiehelle! Sir Leicester Dedlockille.
Ei muruakaan Kenge & Carboysin Guppylle.
Alkakaa kalppia. Ulos! Ulos!
Neiti Summerson, olette aina yhtä ihastuttava ilmestys.
Askareenne pitänevät teidät kiireisenä.
- Eikö herra Jarndyce ole kotona? - Hän tulee pian.
Viihdytetään toisiamme odotellessamme.
- Voisinko kaataa itselleni? - Olkaa hyvä, teette niin kuitenkin.
Totta. Harold Skimpole haluaa ottaa osaa elämän nautintoihin.
- Liityttekö seuraani? - Haluan puhua Richard Carstonesta.
Adan mielestä vierailunne eivät tee hänelle hyvää, ja olen samaa mieltä.
Haluan, että lupaatte jättää hänet rauhaan.
En mene minnekään minne minua ei haluta.
Richard on sairas ja köyhä, pennitön.
- Olette jo imeneet hänet kuiviin. - Olen ymmälläni.
Ystäväni haluavat lainata minulle rahaa.
- Unohdatte millainen lapsi olen. - En ole unohtanut.
Kun Jo sairasti Bleak Housessa, te otitte lahjuksen.
Viisi puntaako hänen olinpaikastaan? Voitteko kiistää sen?
- En ymmärrä sanan merkitystä. - Taidatte ymmärtää.
Mitähän herra Jarndyce sanoo, jos kerron hänelle petturuudestanne?
Minun petturuudestaniko?
Ei, en ymmärrä ollenkaan.
Tällaiset asiat menevät Harold Skimpolen ymmärryksen yli.
Aistin kuitenkin muutoksen ilmapiirissä-
-ja taidan nyt poistua.
Kertokaa Jarndycelle pahoitteluni ja että emme ehkä näe enää niin usein.
Sekä Richardille ja hänen vaimolleen.
- Mitä teidän ihanuuteenne tulee... - Ei tarvitse teeskennellä. Hyvästi.
- Anteeksi myöhästymiseni, Skimpole. - Tein juuri lähtöä.
Tapahtumia, tapahtumia. Ihmisiä ja niin edelleen. Hyvästi.
- Outoa. - Hän on outo mies.
Herra Guppy, lady.
- Olette aivan märkä. - Kyllä, syvimmät anteeksipyyntöni.
En saanut kuljettajaa asemalta. Kävelin ja juoksin koko matkan.
Vetäkää henkeä, herra Guppy.
- Toitteko kirjeet? - Olen pahoillani.
En tuonut.
- Onko ne tuhottu? - Ne ovat Smallweedillä.
- Kuka on Smallweed? - Eräs mies.
Hän on tulossa tänne juonittelut mielessään.
Teidän täytyi tietää. Sitä miestä ei pysäytä mikään.
Tulin niin nopeasti kuin pystyin. Olen pahoillani.
Kiitos, herra Guppy. Odottakaa siinä hetki.
Fortnum! Fortnum! Miestä nimeltä Smallweed-
- ei saa missään nimessä päästää sisään. Onko selvä?
Olen pahoillani, lady. Johdatin hänet juuri kirjastoon.
Miten voin auttaa, herra Smallweed?
Miten kohteliasta, sir. Siinä meillä on herrasmies.
Ravista minua!
Riittää jo.
Ette tunne minua-
- mutta olin herra Tulkinghornin asiakas ja ystävä.
Olimme hyödyksi toisillemme.
Asiani ovat eräät kirjeet, jotka kuuluivat-
- miehelle nimeltä Nemo. Lakitekstien kopioija.
Kirjeet olivat hänen lemmityltään, ja ne ovat täynnä lempeä.
En ymmärrä, miten tämä koskettaa minua.
Entä jos kertoisin, että lemmityn nimi oli Honoria Barbary?
Ei mikään tavanomainen nimi. Nyt asia koskettaa teitä, eikö totta?
Honoria Barbary, eli toiselta nimeltään Honoria Dedlock.
Hänen lemmittynsä Nemon oikea nimi oli kapteeni Hawdon.
He saivat yhdessä lapsen, jota mies ei ikinä tavannut.
Järjettömintä roskaa mitä olen ikinä kuullut.
Fortnum!
Odottakaahan kun näette käsialan.
Näytä ne hänelle, Judy. Älä anna hänen koskea niihin!
Mitä tuumitte nyt, sir Leicester Dedlock? Onko tuttu käsiala?
- Sir? - Ei, ei. Menkää pois.
Sir Leicester Dedlock
- Mitä haluatte? - 500 puntaa!
Aioin huutokaupata kirjeet, mutta haluatte ehkä pitää asian salassa.
Haluatteko ne vai ette? Tulin kaukaa ja luuparkani ovat kovilla.
500 puntaa, kyllä vai ei?
Ladynne kunniasta ja perheenne kunniasta.
Herra Tulkinghornia se kiinnosti kovasti, ja varmaankin myös teitä.
- Mitä sanotte? - Hyvä on, herra Smallweed.
Mitä minä sanoin, Judy? Todellinen herrasmies.
Kättä päälle.
Vakaasti nyt.
Oletteko siellä, rouva Rouncewell?
Voisitteko käydä pyytämässä ladyni kirjastoon?
- Lady on lähtenyt ulos. - Lähtenyt ulos?
Kyllä. Hän jätti tämän teille.
Tiedät nyt salaisuuteni, ja yhteinen elämämme on tietenkin ohi.
En vaivaa sinua enää.
Toivottavasti pystyt unohtamaan arvottoman naisen-
- johon olet tuhlannut omistautumistasi avokätisesti-
- ja joka kirjoittaa nämä jäähyväissanat.
Älkää rasittako itseänne.
Tulin niin pian kuin pystyin. Lady on siis poissa?
Ehkä hän pystyy kirjoittamaan.
Etsikää hänet
Teen parhaani.
Olen suorapuheinen, neiti Summerson.
Tässä on kyse elämästä ja kuolemasta, ja aikaa on vähän.
Tiedän, että olette lady Dedlockin tytär.
Olen tiennyt sen jonkin aikaa. Mitenkö? Se ei ole tärkeää.
Tarvitsen apuanne.
Lady Dedlock on kadonnut, ja pelkään hänen henkensä puolesta.
Onko hän yrittänyt tavata teidät? Viestejä, kirjeitä?
Ei mitään. En olisi odottanutkaan sellaista.
Viimeisen kohtaamisemme aikana hän sanoi, ettemme enää tapaisi.
Hän voi muuttaa mielensä.
Uskon hänen olevan epätoivoisessa tilassa.
Epätoivoiset ihmiset usein peruvat sanansa.
Levitän sanaa ja etsin tavanomaisista paikoista.
Mitä se tarkoittaa?
Ensin Tom-all-Alone ja sitten joki.
Epätoivoiset löytävät usein tiensä näihin paikkoihin.
Haluan tulla mukaanne. Hän on äitini.
Mikä hätänä, lady?
- Olette aivan märkä. - Halusin nähdä Esther Summersonin.
Menin Bleak Houseen mutta siellä ei ollut ketään.
Toivoin, että voisitte kertoa mistä löytää hänet.
He taitavat olla kaikki Lontoossa, mutta en tiedä missä.
- Levätkää takkatulen ääressä. - Ei kiitos.
Minun on jatkettava matkaa.
Odottakaa edes vaatteidenne kuivumista. Lady, seis!
- Mikä tämä paikka on? - Jokeen hukkuneet tuodaan tänne.
Mies.
Nainen. Ei hän.
Mies.
Tästä on vaikea sanoa.
Liian kauan kuolleena meidän kannaltamme.
Mies.
Nainen.
Ei hän.
Voi raukkaa.
Pakko myöntää että olen ymmälläni.
Tutkimme kaikki hotellit, hostellit, jopa yömajat. Ei mitään.
Poika toi tämän teille ja juoksi sitten karkuun, neiti.
- Kenen käsialaa se on? - Äitini.
"Olen taivaltanut pitkän matkan, ja tiedän että minun on pian kuoltava."
"Olen tehnyt kaikkeni kadotakseni."
"Minulla ei ole mitään mistä minut voisi tunnistaa."
"Hyvästi, rakkaani."
"Paikka jonne lasken levolle, jos pääsen sinne asti"-
- "on ollut usein mielessäni."
"Anna anteeksi."
Miksen ajatellut sitä? Tulkaa.
Kunpa hän olisi tiennyt miten paljon rakastin häntä, George Rouncewell.
Sekä miten vähän välitin siitä, mitä maailma hänestä ajattelisi.
Voi hyvänen aika miten ihana nähdä teitä!
- Tapaatteko Jarndycen suojatit? - Kyllä.
Tein herra Carstonesta uskottuni ja testamenttini toimeenpanijan.
Jos alan uupua, hän voisi tehdä päätökset puolestani-
- koska hän käy luonani niin säännöllisesti.
Hän on varmasti otettu kunniasta.
Kunnian piti mennä herra Gridleylle, mutta hän uupui ennen minua.
Kerroin tämän luottamuksella. Ette saa kertoa kenellekään.
Toinen salaisuus. Kasvatin lintukokoelmaani.
Kaksi lisää. Samassa häkissä kuin muut.
Tiedättekö miksi kutsun niitä? Jarndycen suojateiksi.
Ne pääsevät vapaaksi. Tuomion julistuksen päivänä.
Ne lentävät vielä vapaana.
Nyt minun on mentävä. Näkemiin.
Ada.
Oletko poissa tolaltasi, Ada? Onko kyse Richardista?
Hän on niin sairas ja heikko.
Hän hädin tuskin syö mitään-
- mutta hän pakottaa itsensä joka päivä oikeuteen.
Hän on vieläkin siellä, ja aivan turhaan.
Hän janoaa voittoa tässä viheliäisessä sotkussa.
- Hän janoaa myös sinua. - Niin kai.
Olin toivonut, että avioliitto muuttaisi häntä.
Että hän miettisi enemmän meitä. Yhteistä elämäämme.
Sekä tulevaa lastaan.
Saatko lapsen? Voi, Ada.
- Se jos mikä saa hänet tolkkuihinsa. - Uskotko niin?
Aivan varmasti, kun hän hoivaa lastaan ja näkee sen kasvavan.
- Nyt minua pelottaa. - Mikä?
En voi sanoa sitä. Se on liian hirvittävä ajatus.
Pelkään, että hän ei elä tarpeeksi pitkään nähdäkseen lapsensa.
Täältä me tulemme.
Tapasin Richardin kanslerinoikeuden luona ja saavuimme yhtä matkaa.
Pakenin kerrankin Vholesin kynsistä.
Hän on hyvä mies, mutta päivä hänen kanssaan käy raskaaksi.
Vino pino hölynpölyä.
Hauska nähdä, Esther.
Pahoittelen olemustani. Olen nykyään niin hirmuisen väsynyt.
- En väsytä sinua enempää. - Älä lähde takiani.
- Tulen taas pian. - Kävelen kanssasi, jos sopii.
Hänestä on tullut liian heikko taistellakseen keuhkotautia vastaan.
Olen sanonut hänelle, että hän tarvitsee lepoa ja vahvaa ruokaa.
- Hän ei kuuntele. - Richard parka.
Minulla on uutisia itsestäni, jotka halusin kertoa teille.
- Toivottavasti hyviä uutisia. - Kyllä, luulen niin. Toivon niin.
Istuisimmeko hetkeksi?
En tiedä, mainitsiko herra Jarndyce tätä.
Hän auttoi minua saamaan palkkatyötä pohjoisesta.
Työ lopettaa kaikki rahahuoleni.
Minun täytynee ottaa työ vastaan. Tällainen tilaisuus ei toistu.
Olen iloinen puolestanne. Me jäämme kaipaamaan teitä.
- Tekin? - Tietysti, sekä kaikki muut.
Unohdetaan muut.
- Jäätte siis kaipaamaan minua? - Kyllä, kovasti.
Tulkaa sitten mukaani vaimonani.
Olen rakastanut teitä lähes ensitapaamisestamme.
Olen jo monesti kosia teitä, ja tekin tunnette varmasti jotain.
- Lopettakaa, herra Woodcourt. - Allan. Kutsu minua Allaniksi.
En voi naida sinua, Allan.
En voi rakastaa sinua, paitsi hyvin rakkaana ystävänä.
- Olenko siis erehtynyt tunteistasi? - Lopeta, pyydän.
- Johtuuko tämä herra Jarndycesta? - Kyllä.
Viet kiitollisuutesi liian pitkälle, Esther.
Hän ei haluaisi estää sinua avioitumasta rakkaudesta.
Herra Jarndyce ja minä olemme kihloissa.
Hyvä luoja. Et voi tarkoittaa sitä.
Olen hyvin otettu kosinnastasi, mutta en osannut odottaa sitä.
En ajatellut, että tuntisit minua kohtaan mitään muuta kuin sääliä.
En halua sinun olevan otettu.
Haluan sinun rakastavan minua kuten minä sinua.
Kuten sanoin, en ole vapaa rakastamaan sinua.
En voi enää kuunnella tätä. Ole kiltti äläkä seuraa minua.
Roskaa. Roskaa. Roskaa.
Lopettaisit jo, isoisä. Sait rahaa niistä kirjeistä.
Totisesti sain. Myin ne kahdesti.
- Keräsin ison potin. - Luovuttaisit sitten.
- Sinun täytyy levätä. - Tuo asenne ei kelpaa, Judy.
Täällä on lisää, tiedän sen.
Roskaa, roskaa.
Ylös siitä, pahalainen. Katsotaan minkä päällä istut.
Hei vaan. Mikä tämä on?
"Viimeinen tahto ja testamentti. Jarndyce."
- Suojelija. - Mitä nyt, kultaseni?
- Minulla on tunnustus. - Niinkö?
Sinä kosit ja minä suostuin siihen, että pidämme kihlauksen salassa.
En ole pystynyt pitämään lupaustani.
Olen kertonut kahdelle ihmiselle.
Adalle ja herra Woodcourtille.
Vai niin.
Sinun ei tarvite selittää syytä ja saat anteeksi.
Minusta meidän pitäisi avioitua pian-
- jos vielä haluat minut. Sitten se ei ole enää salaisuus.
- Oletko varma, Esther? - Olen.
Kävisikö kuukauden kuluttua?
Kuukauden kuluttua.
"Julistan tämän olevan ainoa viimeinen tahtoni ja testamenttini."
Allekirjoituksena John Jarndyce.
Iltaa, herra Smallweed.
- Mitä teillä on siinä? - Ei mitään.
- Antakaa se tänne. - Minun omaisuuttani.
- Antakaa se minulle. - Minä kieltäydyn.
Kieltäydytte? Tiedättekö miksi variksen kävi huonosti?
- En. - Koska se oli liian nokkava.
Katsokaa ettei teille käy samoin.
Antakaa se tänne. Nyt.
Jopas jotakin.
Näytätte todella hyvinvoivalta, neiti Summerson.
Suorastaan ihastuttavalta.
- Kenge. - Entä minä, Guppy?
En tiennyt, että Jarndyce ja Jarndyce kiinnostaa teitä.
Parempi. Ravistele minua, Judy.
Nyt olemme valmiit, herra Kenge.
Herra Jarndyce. Tämä testamentti vaikuttaa aidolta, ja sen päiväys-
- on tuoreempi kuin muissa esiin tulleissa testamenteissa.
Se pienentää teidän osuuttanne huomattavasti-
- ja herra Richard Carstonen ja neiti Ada Claren osuudet kasvavat.
- Rouva Carstone. - Aivan niin.
Tämä testamentti ratkaisee oikeusjutun kaikki epäselvyydet.
- Saavatko Richard ja Ada perintönsä? - Heti istuntokauden alkaessa.
Mitä pidät? Kelpaako?
Hihat ovat hieman harsuuntuneet. Me voitimme, Ada. Me voitimme.
Olin sittenkin oikeassa. Meistä tulee rikkaita.
Ennen kaikkea saamme vihdoinkin oikeutta.
- Sitten voimme jatkaa elämäämme. - Kyllä, kyllä.
Ei enää lakimiehiä, ei oikeussaleja. Voimme muuttaa maaseudulle.
Lapsemme saavat puhdasta ilmaa tämän kulkutautisen löyhkän sijaan.
Herra Guppy ja rouva Guppy ovat tulleet vierailulle.
Herra Guppy. Rouva Guppy. Olimme juuri lähdössä.
Asiani ei vie kauan. Se liittyy neiti Summersoniin.
Sanokaa sanottavanne.
- Istuisitteko alas, rouva Guppy? - Kiitoksia kovasti.
Älähän nyt, äiti.
Olin ajatellut tapaavani neiti Summersonin yksityisesti.
En varautunut läsnäoloonne, herra Jarndyce.
Ei sillä ole väliä. Ehkä niin on parempikin.
- Olettehan neidin suojelija. - Niin olen.
Voin ilokseni ilmoittaa, että olen lähtenyt Kenge & Carboysista-
-ja siirryn omaksi herrakseni.
Olen muuttanut Walcot Squareen Lambethissa.
Perustan oman asianajotoimiston ja aion menestyä urallani.
Niin varmasti tapahtuukin.
Tässä me taas olemme, neiti Summerson.
Jo ensitapaamisellamme kosketitte sydäntäni syvästi.
Kerran oli aika, muistanette tämän ajan-
- kun luulin päässeni yli asiasta, mutta totta puhuen en päässyt.
Rakastan teitä enemmän kuin ikinä-
- ja uudistan nyt kosintani täydestä sydämestäni.
Herra Jarndycen suostumuksella lasken taloni Walcot Squarella-
- asianajotoimistoni ja itseni neiti Summersonin eteen.
Herra Guppy...
Olen hyvin liikuttunut ja otettu.
Olen todella pahoillani-
-mutta vastaukseni on edelleen sama.
- Kieltäydyttekö? - Kyllä. Olen pahoillani.
On syytäkin olla pahoillaan! Häpeäisitte itseänne.
Eikö poikani ole tarpeeksi hyvä teille? Hän on liian hyvä teille.
- Poistukaa! Te molemmat! - Lopeta, äiti.
Omista huoneistammeko?
Poistukaa tai heitän teidät ulos!
Äiti! Pidä kielesi kurissa.
Pahoitteluni, herra Jarndyce. Tämä on hyvin noloa.
Minä poistun nyt, neiti Summerson.
Jos voin ikinä auttaa teitä, älkää epäröikö ottaa yhteyttä.
- Kiitos, herra Guppy. - Hyvästi.
Tule, äiti.
Guppy viivästytti meitä pahoin. Istunto on ehkä jo alkanut.
Anteeksi, mikä istunto on käynnissä?
- Jarndyce ja Jarndyce. Se on ohi. - Tältä päivältäkö?
Hiljaisuutta! Hiljaisuutta saliin!
Hiljaisuutta!
Tämä on ollut pitkällinen juttu. Se on ollut monimutkainen juttu.
Jarndyce ja Jarndyce on saanut lisänimen-
- eikä aiheetta, kanslerinoikeuden toimintatapojen monumentti.
Mikään ei kuitenkaan kestä ikuisesti.
Uusi ja pätevä testamentti poistaa kaikki jutun epäselvyydet.
On käynyt selväksi, että Jarndycen kuolinpesän pääasialliset hyötyjät-
-ovat herra Richard Carstone-
- ja neiti Ada Clare, nykyinen rouva Carstone.
Valitettavasti tätä paljastusta-
-seuraa toinen paljastus...
...että kuolinpesän varat ovat huvenneet kuluihin-
- ja siten juttu raukeaa ja katoaa tuhkana ilmaan.
Jarndyce ja Jarndyce... on päättynyt.
Nouskaa!
Teidän armonne!
- Ada. - Kyllä, rakkaani.
- Kaikki on hyvin, eikö olekin? - Kyllä, kaikki on nyt hyvin.
Kaikesta on tullut selkeää.
Niin pitkä ja synkkä ajanjakso...
- ...mutta nyt voimme aloittaa alusta. - Niin voimme.
Voimme lähteä kohti uutta elämää.
Sinä ja minä, ja meidän lapsemme.
Niin, rakkaani. Niin me teemme.
Oletteko täällä, herra?
Olen tässä, Rick.
Olette hyvä mies. Näitte selkeämmin kuin minä.
Tein väärin teitä kohtaan.
Olimme kaikki enemmän tai vähemmän ymmällämme, rakas Rick.
Mitä sillä on nyt väliä?
Ajattelin, että haluaisin palata Bleak Houseen-
-kun olen hieman vahvempi.
Jos otatte minut takaisin, ja Adan.
Mielelläni, Rick.
- Ada? - Olen aina tässä, kultaseni.
Olen tehnyt sinulle niin paljon vääryyttä.
Vedin sinut avioliiton kautta köyhyyteen ja vaikeuksiin.
Ripottelin omaisuutesi taivaan tuuliin.
Voitko antaa minulle anteeksi?
Ennen kuin aloitan uuden elämän?
Voi kultaseni. Toivo, Ilo, Nuoruus, Rauha, Lepo, Elämä.
Teidän aikanne on tullut. Lentäkää vapaina, pikkuiseni.
Tomu, Tuhka, Haaskaus, Puute, Perikato!
Tule, Epätoivo.
Hulluus, Kuolema. Hyvä kuomaseni.
Sanat, Peruukit, Rievut.
Hävitys, Ennakkotapaus, Jargon. Lampaantalja. Tule.
Viimeisimpänä muttei vähäisimpänä, Jarndycen suojatit.
Hyvästi, pikkuiseni.
- Esther. Ada. Kiinnostaisiko loma? - Minne ajattelit mennä?
Yorkshireen. Alueen laaksot ovat kuulemma kauniita.
- Haluaisitko nähdä laaksot, Ada? - Joskus, mutta voin jäädä kotiinkin.
Loma tekisi hyvää, ja haluan esitellä erityisesti erään paikan, Esther.
En halua pilata yllätystä. Pidät siitä varmasti.
Jos kukaan ei vastusta, ehdotan että lähdemme huomenna.
- Tämän halusin sinun näkevän. - Tämän talonko?
- Pidätkö siitä? - Pidän.
- Se muistuttaa Bleak Housea. - Hyvä.
Odota tässä, Ada. Haluan Estherin näkevän sen lähempää.
Kiitos.
- Bleak House? - Kyllä, sinun Bleak Housesi.
En ymmärrä. Muutammeko tänne?
Sinä asut täällä. Minä en.
Mitä tarkoitat? En ymmärrä.
Tein virheen. Hyödynsin kiitollisuuttasi ja kiintymystäsi.
Kun olit hyvin nuori, haaveilin että olisit joku päivä vaimoni.
Yritin uskotella itselleni että se on oikein, mutta se on väärin.
Tiesin sen jo ennen Woodcourtin lähtöä.
Kun hän palasi, olin siitä varma.
En pystyisi ikinä tekemään sinusta onnellista.
En siten kuin miehen tulisi tehdä nuori nainen onnelliseksi.
Olin hölmö kuvitellessani toisin.
Tiedän, että sinä rakastat Allan Woodcourtia.
- Minä rakastan sinua. - Toisella tavalla.
Me rakastamme toisiamme aina.
Tulehan nyt. Ei kyyneleitä.
Tämä on ilon päivä.
www.sdimedia.com